Tekstet af SUBSTANCE Udgivet på Danishbits - Home of SUBSTANCE
Vi er nu i år 4032.
Menneskets ødelæggelser af miljøet har skabt -
- evolutionære afvigelser kendt som abbierne, -
- som regerede jorden.
En mand forudså katastrofen.
Han skabte en Ark for menneskeheden, og udvalgte nogle få -
- til at sove i 2.000 år, og trodsede menneskehedens udslettelse.
Omgivet af bjerge og et elektrisk hegn -
- gør de sidste overlevede af menneskeheden -
- deres bedste for at overleve i en by kaldet Wayward Pines.
Tidligere...
- Hvor er vi? - Vi er i Wayward Pines.
Stop bilen!
- Han vil have jer ind for at tale om det. - Jeg gør, hvad Pilcher ville have gjort.
Jason! Vil du stoppe drabene? Så er vi her.
Tag dem.
- Første Generation må ikke skade hinanden. - Jeg skader ikke Ben.
- Han er uddannet. - Rebecca, vi må af sted lige nu.
- Noget er råddent her. - Klare regler. Hård straf.
- Klart og hårdt. - Hvad er der på den anden side af hegnet?
Mario! Mario! Hvad gør du? Mario, kom tilbage!
Hvem vil med os på dette eventyr?
Denne rejse ind i fremtiden -
- hvor vi vil genopbygge -
- ikke bare byen, men menneskeheden.
Skulle vi vælge de klogeste og de bedste i samfundet?
Nej. Nej, de har haft deres tid -
- og de ødelagde næsten planeten.
Så i stedet valgte vi bonden, læreren, -
- lægen, betjenten, mænd og kvinder, der ved, hvordan man arbejder.
For der var så meget arbejde, der skulle gøres.
Men for dem, der bryder reglerne, -
- kan der ikke være noget kompromis.
De må se konsekvenserne i øjnene i alt offentlighed.
Hvor alle kan se det.
- Hvor går de hen? - Skift kamera.
Hvorfor gør de det?
Mario, her.
- Hvad laver de? - Vi ved det ikke.
Send aktionshold nu.
Vær klar ved checkpointet.
- På vej. - Kommer nu.
Vi klarer os. Vi er nødt til at se, hvad der virkelig sker.
Afskær signalet. Jeg vil ikke have, folk går i panik.
Tænd det. Tænd det igen. Min mand er derude.
Tekstet af SUBSTANCE
- Vi må holde os i bevægelse. - Tror du, det er bedre derude?
Driver vi dem i hver sin retning, er chancerne bedre.
Okay.
Jeg vil have et team op til nordsiden af muren!
Jeg vil have et team ned til sydsiden!
Kerry!
Nej...! Lægehjælp her!
- Gør noget! - Du godeste.
Vi må have hende på hospitalet.
Kald hospitalet op, og sig vi kommer.
- Hold ud, Kerry. - Skal de gøre klar til operere?
Sir? Sir!
Vi giver hende væske nu. Hun har dybe flænger og sikkert indre læsioner.
Jeg har ikke erfaringen til det her, beklager.
Mario, find dr. Yedlin.
- Kameraerne spottede ham ved Sektion seks. - Afgrøderne?
Kom så, fart på...!
I dækning! Frit. Af sted!
- Åbn ild! - Mej dem ned!
Er du okay?
Dr. Yedlin, det er Kerry! Hun har mistet meget blod, da abbierne angreb hende.
- Der er indre blød... - Hold op med at ignorere mine spørgsmål.
- Nej, glem... - Svar på spørgsmålene!
- Hvor er min kone? - Glem din kone, nu gør du det her.
Jeg gør ikke noget før...
Du forklarer alt det her.
Vil du dø? Er det det?
Dig, Kerry, dine kone, os alle sammen.
Vi vil alle dø.
- Du aner ikke, hvad der foregår. - Hvem skal så operere hende?
Dig?
Eller måske en af dine gravide 12-årige.
Du får fat i Rebecca, får hende med her hen -
- og fortæller mig alt, hvad der foregår. Nu!
- Du godeste. - Rebecca...
- Min Gud. - Okay.
- Det er nok. Doktor? Lad os komme i gang. - Jeg sagde, det var første fase.
Hun er derinde. Få hende stabiliseret, så kan vi tale.
- Jeg tror dig ikke. - Doktor...
Jeg vil vide, hvor vi står.
Jeg vil vide, hvorfor hegnet er der.
Jeg vil vide, hvad der er udenfor hegnet, og jeg vil vide -
- hvordan en mindreårig idiot, kan styre alt dette.
- Theo, lad være. - Du har en pligt.
Vil du have jeg skal tigge? Er det, det?
Du blev kidnappet på Hawaii, og anbragt i kryogenisk dvale.
Menneskeheden er uddød, fordi vi har ødelagt miljøet -
- og planeten blevet invaderet af evolutionære fremmede.
Hegnet... beskytter os fra dem.
Folk i denne by er de eneste mennesker, der er tilbage.
Overhovedet.
- Jeg vil høre sandheden! - Nej, nej, stop. For guds skyld.
Mario!.
- Rebecca fortæl ham det. - Theo.
- Hun dør derinde! - Hør på mig, Theo.
Bare gør hvad du kan, for at redde hende. Okay?
Okay. Slip ham.
Du bliver frisk igen. Du er meget heldig.
- Det er, hvad han siger. - Abbierne. Kom der flere over?
Nej. Lasergranater, og de fortrak sig.
Vi sikrede hegnet. Alt er i orden.
Og hvad med høsten? Er vi i stand til at få maden ind?
Hvad med de andre rebeller, der overgav sig med Ben?
Det skal du ikke tænke på. Du skal hvile dig.
- Tak fordi du passer på mig. - Selvfølgelig.
- Det ved du, jeg altid vil gøre. - Hvor er dr. Yedlin?
- Jeg burde takke ham også. - Du behøver ikke at takke ham.
Han gjorde bare sit arbejde.
Næsten.
- Hvem bor her? - Er du sulten?
Det må du være. Jeg ser, hvad vi har.
Det er sikkert ikke meget.
Rationerne bliver leveret hertil om tirsdagen.
- Med dig her tror jeg, vi får dobbelt. - Rationer?
Det bliver mindre og mindre.
Det er en del af grunden til oprøret.
Men vi har fået at vide, at det snart er høsttid.
Jeg ved, det er meget hårdt for dig, Theo.
Men du skal vide, det også er hårdt for dem.
At finde den rette balance mellem, ingen og for megen information.
Når du vågner og bliver taget ud, af den kryogeniske dvale...
Du tror jo ikke på det. Du tror ikke på noget af det.
Først gjorde jeg ikke.
Det var svært for mig at vide, hvad jeg skulle tro.
Men med tiden har jeg lært at acceptere det.
Med tiden? På den ene dag, du har været her?
Jeg har været her i tre år, Theo.
Jeg bor her.
- Kommer du til mødet? - Ikke hvis det handler om krig.
Oprøret er ovre.
Jason får alting tilbage til det normale igen.
Du er en af Pilchers proteger. Jeg troede, du var glad.
Jeg er glad. Kan du ikke se det?
Jason ønsker at høste afgrøderne.
De er klar, ikke? De ser klare ud.
Jo. Vi er allerede sent på den, på grund af oprøret.
- Vi skal ikke vente. - Hvad med de fremmede?
De kravler over deres egne lig, for at få fat på os.
De ofrer dem selv, frivilligt.
Der står intet om den slags opførsel, i Pilchers rapport.
Det er ikke noget, vi har set, siden vi kom til Wayward Pines.
Vi såede derude, fordi det var nødvendigt.
Fordi den kemiske balance i jorden, bag hegnet, ændrede sig.
Så vi kan få maden, så længe, vi kan beskytte dem, der henter den.
CJ? Du ved jeg stoler på dig.
- Er du sikker på det? - Vi vil beskytte høstfolket.
Hvordan?
Vi har anbragt flammekastere. Er de for tæt på, brænder vi dem.
- Du kan ikke kontrollere ild. - Vi kan kontrollere det.
Det er fundamentalt. Det er levende og uforudsigeligt.
Det er som at forsøge at kontrollere vinden og solen.
Deres opførsel har ændret sig.
Vi må ændre os også. Det er tid til at, slå tilbage og denne gang hårdere.
Og tro på at det ikke knækker os.
Tre år... Jeg så dig for tre dage siden i en bungalow.
- Husker du bungalowen? - Det betyder intet.
Kan du huske, hvad du sagde?
- Det var stormvejr, og noget ramte mit hoved.
- Hvor slem var skaden? Kom jeg i koma? - Nej.
Var vi på Hawaii?
- Ja, vi var på Hawaii. - Hvor har jeg fået denne her fra?
- Er vi gift? - Theo, bare glem det, okay?
Theo, lytter du til mig?
- Lytter du...? Hør på mig. - Hvorfor?
Det betyder intet, okay? Det eneste der betyder noget, er at vi er her.
Og vi skal finde ud af at overleve i Wayward Pines, som alle andre.
Alle andre? Der er ikke nogen andre. Dette er ikke virkeligt.
Det er en hallucination.
Føltes det virkeligt?
Du føler ikke smerte i en hallucination, Theo.
Theo... Du er i live...
Vi er nødt til at svare.
Hej, Nancy. Er alt okay?
Drake kan ikke få vejret. Det har varet flere dage nu.
Han siger, han har ondt. Noget er galt.
Det gør mig ondt.
- Alt er lidt skørt. - Jeg ved det.
Men jeg har hørt, der er en læge i byen igen.
Du er læge, er du ikke?
- Jo. - Vil du hjælpe os?
Godmorgen, Wayward Pines.
Solen skinner over en ny dag.
Lad os fejre vor gode skæbne -
- og fortsætte med at leve som normalt.
Godmorgen, Wayward Pines...
Dr. Theodore Yedlin.
Godmorgen, dr. Yedlin. Jeg er Arlene Moran.
Jeg er receptionist her på hospitalet. Og...
Jeg vil bare sige, jeg vil være behjælpelig med alle dine lægelige behov.
Jeg er ikke rigtig medicinsk uddannet...
Så jeg dig ikke forleden aften?
- Var det ikke dig? - Jo, det var.
Jeg fik en lille... opstrammer.
Jeg må have dem ind i mellem. Det hjælper med at holde mig i balance.
Men så er jeg klar, som nu, fyr og flamme -
- alt, hvad du har brug for... - Dr. Yedlin?
Du har mange patienter her til morgen. Klar, når du er.
Og bare for at sige... Det, du gjorde med Kerry, det var bare...
Stop venligst med det. Okay?
WAYWARD SKØNHEDSKLINIK
- Rebecca? - Theresa, hvordan går det?
- Undskyld, jeg er stadig... - Jason satte Ben udenfor hegnet.
- Hvad? - Det er hvad folk siger.
Hvordan kan det være. Han er Første Generation. Det er de begge.
- Sådan er Jason. - Din mand var også derude, ikke?
Og han er i live. Så måske er Ben også i live.
Det... Det er muligt.
- Det er muligt. - Din mand må komme hen og tale med mig, -
- når han kommer hjem. Jeg må vide, hvad han ved.
- Rebecca, jeg beder dig. - Theresa, jeg...
Rebecca...
Du har også mistet nogen. Men du har lige fået nogen tilbage.
Jeg beder dig, hjælp mig.
Noget af et syn, ikke?
Bare rolig, den kan ikke skade jer. Husk, den eneste gode Abby...
- Er en død Abby...! - Fremragende.
Dette er et af fem Abby-kadavere -
- som vi studerer i vort nyligt udvidede forskningscenter.
Vi har også tre levende Abbier.
Nej... Bare rolig.
De er buret inde bag den højeste sikkerhed -
- og som oftest tungt bedøvet.
Men Jasons opmuntring og støtte -
- til vort program, lærer vi mere og mere for hver dag.
Og jo mere vi forstår, jo større er vor chance -
- for at kende deres svagheder, ikke?
Jeg ved, jeg ikke er her med jer på Akademiet -
- på den måde, jeg var, da jeg nu leder -
- alt forskning, men stil bare spørgsmål. - Har I fået den ud af en dynge?
Den dynge de lavede for at komme herind?
- Hvor har du hørt det, Frank? - Og kommer de igen?
Nej, ikke nu, når de har set, hvordan vi forsvarer os selv.
Husk børn, Wayward Pines -
- fungerer, når vi arbejder sammen.
Så længe vi er forenet, lader vi os ikke suge ind af -
- at ubehageligheder eller forskelligheder -
- som nogle medlemmer af vort samfund -
- prøver at frembringe. Hvis vi holder sammen -
- er vi i total sikkerhed i Wayward Pines. Total sikkerhed.
Hans tunge er hævet.
Din mor fortæller, du har ondt. Vil du fortælle mig hvor?
Også mine arme.
Leddene. Det er tegn på fejlernæring.
- Hvordan er situationen derhjemme? - Han får rationerne først.
Jeg ved, at fødevaresituationen er knap -
- men hvad er din adgang til det basale? Multivitamin eller...?
Ikke alle kvalificerer sig til det, dr. Yedlin.
Hvordan kvalificerer man sig til et vitamin?
Godt. Vi kan ordne det.
Vi intuberer og giver ham væske.
Bed gastroenterologen komme og...
Undtagen vi har ikke en gastroenterolog. Så...
Jeg gør det.
Mange patienter, doktor.
Dr. Yedlin.
Det er sikkert noget af en tilvænning, men med din hjælp -
- vil de snart være fuldt uddannede...
Forstår du den tilstand, indbyggerne i din by er i?
Så er det jo godt, du er på arbejde. Sådan gør vi det her i Wayward Pines.
Det, I gør her, giver ikke meget mening.
Det kommer ikke dig ved.
Undtagen du bliver ved med at sende mig patienter.
Det er ikke dit job at sige, hvordan jeg skal bestemme.
Ikke engang at komme med forslag.
Jeg aflagde et løfte, så det er mit job at redde mennesker.
Jeg er faktisk den eneste, der kan gøre det, ikke sandt?
Hvordan går det med Kerry i dag?
Hør, du kan fortælle alle historierne om, hvad dette sted er, -
- og jeg kan accepterer en del af det, -
- men jeg kan ikke accepterer, at jeg er vågnet op til diktatur.
- Forstår du i den rigtige verden... - Dette er den rigtige verden nu.
Så ville jeg gøre mere for at bevare menneskeligheden i os.
Prøver du at påvirke mig. Jeg tror, du skal overveje, hvad du siger, doktor.
Tror du ikke, jeg kan gøre dit job? Fint nok.
Men vi ved begge, du ikke kan gøre mit.
Han er lige ankommet. Jeg tager ikke imod forslag fra ham.
Så slipper du for det.
Men en lillebylæge, han er den, -
- folk vil spørge efter råd.
Om mange forskellige ting.
- Det er sund fornuft. - Hvordan stopper vi så det?
Det kan vi ikke, men han er ingen trussel, hvis du har ham under kontrol.
- Jeg hjælper dig. - Wayward Pines har været her før.
Der må ikke opstå grupper eller uenigheder.
Der skal kun være en person som bestemmer.
Ellers falder alt fra hinanden, og vi uddør.
Det ved jeg.
Bare samarbejd med ham, Jason.
Du ønsker ikke den slags kamp.
Du skal ikke bruge tid på det.
Du har ret. Han er ikke det værd.
Vi skulle aldrig have lukket ham ud.
Tja, så havde jeg været død.
Vores liv gør hans arrogance værd at ignorere.
Jeg er her stadig. Du er her stadig.
Det er det, byen har brug for.
Men ja, han er besværlig.
Men vi ved begge, han er nødvendig for byens overlevelse.
Det ved jeg.
- Har du den? - Okay, lad os komme af sted.
McConigles IS OG KARAMELUDSALG.
- Hej, dr. Yedlin. - Hallo.
Rebecca gik for en time siden.
Rebecca? Hun var din kone, ikke?
Rebecca er min kone, ja. Hvem er du?
Lucy Armstrong. Hun er min chef.
Kom med.
Ikke længere arkitekt, hvad?
Er du skønhedsekspert?
Ja, det job har jeg fået her.
- Præcis som du fik dit. - Hår?
Det var, hvad jeg blev bedt om at gøre, Theo.
Sommetider må man gøre, hvad der bliver sagt for at overleve.
Dit arbejde betød alt for dig.
Jeg var på Main Street i dag, og jeg så en isbutik som hed McConigle's.
Var det ikke navnet på din yndlingsprofessor på Harvard? Designskolen?
Jeg tænkte om, du havde haft noget med det at gøre.
Du er paranoid.
- Hvorfor skulle jeg dog ikke være det? - Det vil ikke hjælpe dig her.
For to år siden brændte isbutikken ned.
De bad om min hjælp til at genopbygge den. Og de lod mig vælge navnet.
Det er det hele.
Der er fuldmåne og kun lidt bevægelse i aften.
Bjergene vil se alt derude.
Vi rydder området og placerer flammekastere her og her.
- Hvad hvis ilden lokker dem til? - Vi har aldrig brugt ild mod dem før.
Vi ved ikke, hvordan de vil se det.
Tja, i nat vil de lære det.
Vi har soldater hver tredje meter. Vi går hurtigt ind og ud.
Husk på at alle liv i Wayward Pines er afhængige af, vi skaffer den mad.
- De standser ikke. - Brug flammekasterne.
De vender om.
- Området er ryddet. - Modtaget.
Send høstarbejderne ind.
Vi har høstet mark B. De første seks lastbiler er på vej tilbage. Skifter.
Tag mig med tilbage.
- Ben? - Jeg beder dig.
Skjul mig i en bil!
Jeg er Første Generation! Du kan ikke bare lade mig dø!
Okay.
Det er Ben Burke udefra.
Det er måske min sidste besked.
Du må hellere se dette.
Mor, jeg ved du ikke -
- altid var enig i at gøre tingene så ekstremt, som jeg gjorde, så undskyld.
Han lever.
Og... jeg ved, far ikke var perfekt, -
- men han lærte mig at kæmpe for, det man tror på.
Det gjorde I begge to.
Jeg vil bare gøre jer stolt -
- og gøre hvad der er bedste for alle i Wayward Pines.
Jeg beklager, det ikke var nok.
Jason, hvis du ser dette, ved du, at det er en fejl.
Du smed mig over hegnet, det er en dødsdom, og det ved du.
- Pilcher sagde at et medlem af Første... - Sluk det.
- Sluk for det nu. - Kommer der noget godt, er det, at folk -
- kan se hvilken type leder, du virkelig er.
Godt klaret. Godt klaret.
Så du Ben?
- Så du ham? - Øh, nej, det gjorde jeg ikke. Beklager.
Det er sandt, hvad de siger om den Første Generation, ikke sandt?
Er det ikke den første regel, -
- at du aldrig må skade hinanden? Er det ikke sandt?
- Mrs. Burke, jeg forstår at du er... - Han er derude, -
- og måske er han i live.
Så hvorfor sidder I herinde og gør ingenting?
Jeg ved det er rystende, frue, men vi følger bare ordre.
Hvordan kan I lade Jason gøre sådan noget her?
Jeg beder jer om at gøre noget.
Gør noget.
- Så gør dog noget. - Tag hende hjem.
Hun har ret. Det er den første regel.
- Han kæmpede imod os. - Han er stadig en af os.
- Vi kan spørge Jason, vi kunne gå... - Nej.
Nej. Han vil bare sige nej. Lad os gå.
Ånd ind.
- Pust ud. - Jeg har det godt.
- Jeg skal tilbage til arbejde. - Lad os være alene.
Forsvind...
- Du føler ingen smerte? - Jeg ved hvad smerte er. Jeg klarer mig.
- Tak for det du gjorde, da jeg havde ondt. - Det er mit job.
Ikke? Medmindre du behøver en frisør et sted.
Han lytter til dig, gør han ikke?
Han gør, hvad Pilcher ville have. Han gør, hvad der er rigtigt.
Men han lytter til dig.
Det håber jeg, dr. Yedlin.
- Har du en pointe? - Ingen pointe.
Prøver bare at finde ud af hvordan tingene fungere her.
Få hospitalet til at virke. Vi skal nok tage os af resten.
- Du burde spise, Kerry. - Jeg prøver.
I aften vil folkene af Wayward Pines, spise rigtig mad.
Hegnet skal nok holde, rebellerne er knust.
Byen er endeligt begyndt at falde til ro.
Theresa løber rundt, spørger om Ben.
- Det ved jeg. - Reglerne, Jason...
Ingen Første Generation må skade en Første Generation.
- Det blev vi lært. - Jeg skadede ham ikke.
Jeg satte ham i eksil. Abbierne gjorde skaden.
Han prøvede at vende os imod hinanden.
- Det skal du måske forklare. - Det burde jeg ikke skulle.
Han var alligevel ikke en Første Generation.
- Han kom sent. Han er ikke en original. - Jeg er hellere ikke en original.
Det er anderledes. Du er anderledes.
Du er loyal.
Du er min.
Mario, er det dig?
Hvor er Ben?
Xander, det er mig!
Hvor er Ben?
Jeg er hans mor! Hvor er han?
Jeg beklager, far.
En smittende sygdom.
Fik den ikke. Bekymrede mig ikke.
Jeg fik ikke bistået ved nogle fødsler.
Ikke alene.
Kan ikke huske hvornår jeg sidst har ordnet en brækket knogle.
Da du var på turnus, gjorde du lidt af hvert.
Det kommer tilbage.
Min pegefinger.
Oppe ved Sierra bjergene.
White Bear Hot Springs.
- Det var Eden. - Men vi var nøgen.
Og bungalowen?
Er det der du er? Dit hoved?
Da jeg vågnede her, troede jeg, du var død.
Nu er du her, sidder med mig... og i live.
Jeg er glad for det.
Men det er så langt, som jeg kan trække det.
Lige nu.
Se.
- På hvad? - Ingenting.
Jeg tjekkede alle 60 kameraer... ikke en afviger på et eneste.
- Det er aldrig sket før. - Er det muligt?
De er væk.
Tekstet af SUBSTANCE Udgivet på Danishbits - Home of SUBSTANCE